Bratislava 24. novembra (TASR) - O lúčeniach rozpráva melancholický film Stepne od ukrajinskej režisérky Maryny Vroda. "O lúčení sa s drahými, s minulými časmi, s pôvodom," dodáva distribučná spoločnosť Filmtopia k snímke, ktorá je v kinách od štvrtka (23. 11.). Film mal svetovú premiéru v auguste na MFF v Locarne, z festivalu si odniesol cenu za najlepšiu réžiu a cenu filmových kritikov FIPRESCI. Slovenským producentom snímky je Peter Kerekes.
Maryna Vroda je známa krátkym filmom Cross-Country (2011), za ktorý získala Zlatú palmu na MFF v Cannes. Stepne je jej celovečerným debutom, na ktorom pracovala viac ako desať rokov.
Príbeh, zasadený do zimnej ukrajinskej prírody, sa odohráva na pozadí postupne zanikajúcich ukrajinských dedín a vynárajúcich sa pocitov odcudzenia medzi ľuďmi v postsovietskej spoločnosti.
Rozpráva príbeh Anatolija (Oleksandr Maksiakov), ktorý sa vracia domov z veľkomesta, aby sa postaral o svoju umierajúcu matku (Nina Antonova). Odchod matky, opätovné stretnutie s bratom (Oleg Primogenov) a ženou (Radmila Shchegoleva), ktorú miluje, ho prinútia zamyslieť sa nad rozhodnutiami, ktoré v živote urobil. Tesne pred svojou smrťou povie matka Anatolijovi o poklade, ktorý zakopala v kôlni.
Myšlienka nakrútiť tento film sa v režisérke rodila od chvíle, keď jej zomreli starí rodičia. "Ja som už nemala komu klásť otázky o našej rodine a sovietskej minulosti mojej krajiny. Mlčanie minulých generácií o ich vlastnej histórii ma prinútilo vytvoriť tento film, ako otázku o histórii mojej rodiny a postsovietskej spoločnosti v mojej krajine," hovorí Vroda.
Priznáva, že ako mladá Ukrajinka očakávala spoločenské zmeny. "A predstavovala som si, že budem súčasťou tej spoločenskej explózie v krajine, ktorá prišla v rokoch 2013 - 2014 v podobe revolúcie dôstojnosti. Okrem toho som chcela opísať atmosféru novej éry oligarchov a hodnoty spoločnosti, ktoré sa v tom čase drasticky menili, niekedy až veľmi brutálnym spôsobom," opisuje filmárka, ktorú vždy zaujímala téma miznutia, straty, odchodu a lúčenia sa s niečím hodnotným. "Ide o zánik celého systému sociálnych vzťahov medzi ľuďmi, vymazanie minulosti človeka alebo štátu v dôsledku zmien v štruktúre spoločnosti, je to rozlúčka s týmito neuchopiteľnými vecami, ktoré sa už nikdy nevrátia. Bola som ohromená, že som svedkom zániku ukrajinských dedín a cítila som potrebu to všetko zachytiť, vzdať hold minulosti a zobraziť časť kultúry, ktorá sa postupne stráca," poznamenáva Vroda. Stepne označila za elegický príbeh, kde ticho predstavuje jednu z hlavných postáv.